![](https://zoe.mediaworks.hu/public/uploaded_pictures/17564266_auto_resized.jpg?ver1)
Drámai különbséggel nyert a német válogatott, de még nincs veszve semmi
origo.hu
![](https://zoe.mediaworks.hu/public/uploaded_pictures/17564266_auto_resized.jpg?ver1)
"Barátaimnak mondalak titeket..." (Jn 15,15b)
Boldog, aki magára vonatkoztatja Jézusnak a címben idézett szavait. Talán szabad használni így: „Barátaim vagytok!” „Barátom vagy!” Boldog, aki nemcsak szeretné, de képes is így meghallani Jézust, aki a Krisztus, az üdvözítő, a gyógyító! Boldog, aki képes joggal vallani: „Jézus a barátom, az üdvözítőm, a gyógyítóm!”
Két éve kaptam egy hűtőszekrényajtóra ragasztható táblácskát ezzel a felirattal: „Mivel az embereket szárnyak nélkül nem lehet angyalnak nevezni, barátoknak hívjuk őket.” Meglepett az ajándék, mert akitől kaptam, unokám lehetne, de nem az. Ennyire vágyik az ember a tiszta, igaz barátságra? Ekkora érték az igaz barátság? Akkora érték, hogy még az Üdvözítő is igényli, hogy közvetlen emberi kapcsolatait ne a tanító, az úr jelzők jellemezzék, hanem a „barátom”?
Mi az alapja, a háttere ennek a felülmúlhatatlanul bensőséges emberi kapcsolatnak (sőt Isten és Ember kapcsolatának)? Megmondja Jézus: „Amint engem szeret az Atya, úgy szeretlek én is titeket.” Lehet-e magasztosabb szeretet ennél? És ugyanezzel a magasztos szeretettel szeret engem a Krisztus? Ő mondja, tehát úgy van! Mégis van feltétele, nem az Ő részéről, hanem részemről: „Ha parancsaimat megtartjátok, megmaradtok szeretetemben.” Félve kérdezem: „Mi a parancsod, barátom?” Válaszol: „Ez az én parancsom: Szeressétek egymást!” „Ilyen egyszerű?” „Nem, nem egyszerű! De ha sikerül, akkor mindent megad nektek az Atya, amit nevemben kértek tőle.”
Buzgán József
origo.hu
metropol.hu
hirtv.hu
vaol.hu
origo.hu
nemzetisport.hu
magyarnemzet.hu
origo.hu
origo.hu
origo.hu
origo.hu