![](https://zoe.mediaworks.hu/public/uploaded_pictures/17563778_auto_resized.jpg?ver1)
Magabiztos, nyolcgólos sikerrel tért vissza a női kézi NB I-be az Esztergom
nemzetisport.hu
![](https://zoe.mediaworks.hu/public/uploaded_pictures/17563778_auto_resized.jpg?ver1)
Kedves Gabi!
A férjem anyukája nagyon beteg. Januárban szűrővizsgálaton vették észre a rosszindulatú daganatot. Mindannyian reménykedtünk a gyógyulásában, rendkívül erős asszony, ám a második műtét sem hozta meg a kívánt eredményt, három hete kórházban van, és napról napra egyre csak gyengül. Nem tehet többet érte az orvostudomány, ezzel tisztában vagyunk mind.
Készül a halálra, legutóbb arra kért minket, hogy vigyük be hozzá a gyerekeinket, az imádott két unokáját. Azt mondja, nem fog sírni, és nem nyomasztja majd őket a búcsúzkodással, de nagyon szeretné még egyszer utoljára látni őket, amíg a tudatánál van. Sok fájdalomcsillapítót kap, rengeteget altatják, egyébként pedig szinte csak vegetál már, nem tud felkelni, enni, alig bír beszélni.
A férjemmel végtelenül szomorúan nézzük végig a szenvedését, ahogy egyre inkább csak árnyéka egykori önmagának. Az utóbbi másfél hónapban ezért nem találkozott vele a 8 éves fiam és a 11 éves lányom, nem akartuk, hogy ezek az emlékképek maradjanak meg bennük a mamáról, pláne nem a lehangoló kórházi környezet. Szeretném védeni a gyerekeinket a még nagyobb megrázkódtatástól a kórházban. A nagymamájuk elvesztésétől nem, de talán ettől a sokkoló élménytől megóvhatom őket. Ugyanakkor szégyellném magam, ha nem teljesítenénk az anyósom egyik utolsó kérését.
A férjem teljesen összetört, úgy érzem, rám tolja ennek a döntésnek a súlyát és felelősségét. Mondja meg, mit tegyek?!
Üdvözlettel: Berni
Kedves Berni!
Természetesen értem az anyatigris védelmi mechanizmusát, de ebben a helyzetben egyértelmű a véleményem: ne tagadja meg az anyósa kérését csak azért, mert ő már ott a kórházban „nem szép látvány” a gyerekeknek. A mama is és az unokák is megérdemlik, hogy elbúcsúzhassanak egymástól – akkor is, ha ez könnyekkel és sok fájdalommal jár.
Képzelje el egy pillanatra, hogy ön fekszik betegen a kórházban. Milyen döntést remélne az utódaitól?! Az ön feladata most nem az, hogy „eltaszítsa” a haldokló mamát az unokáktól, hanem az, hogy a gyermekeivel minél többet beszélgessenek mindarról, amin a családjuk keresztülmegy. Készítse fel őket a kórházi látogatásra, a közelgő veszteségre, már most idézzenek fel minél több közös szép emléket, történetet. Ne legyen tabutéma önök között a betegség, a kórház és a halál.
Sajnos nem lehet elkerülni a tragédiát és elbújni a fájdalom elől, de önök, egy szerető család gyógyulhatnak, épülhetnek ebből – együtt.
Üdvözlettel: Szijjártó Gabi
[email protected]
nemzetisport.hu
mindmegette.hu
life.hu
vg.hu
veol.hu
origo.hu
nemzetisport.hu
magyarnemzet.hu
borsonline.hu
borsonline.hu
origo.hu