Vajon melyik csapatban tempózik a jövő Kásás Tamása, melyik kaput őrzi a következő olimpiák Szécsi Zoltánja? - ezek a kérdések foglalkoztattak jó néhány szurkolót azok közül, akik végignézték a vidéki gyermekbajnokság idényzáró egri összecsapását.
Az 1992-ben született vidéki fiúk rangadóját idén egy pesti csapat, a BVSC nyerte, az ezüstérmet a szegediek vihették haza, a vendéglátó egriek szerezték meg a bronzot. Hogy a magyar póló megőrzi-e legendás elsőségét, az jórészt a most izmosodó tehetségeken múlik. A gyerekek tódulnak az uszodába, mert ezt a sportágat hihetetlenül népszerűvé tette olimpiai bajnok válogatottunk - állítják a sportvezetők. Milyen eredményekkel kecsegtet az utánpótlás-nevelés, felvehetik-e a harcot a vidéki gárdák a fővárosiakkal? - erről faggattuk a trénereket.
- A gyerekeket tűzbe hozza, ha van kire felnézniük - mondja Vékony László, a hódmezővásárhelyiek edzője. Elégedett fiai negyedik helyével, annál is inkább, mert az idényben kétszer sikerült elkalapálniuk a szegedieket. A vízipóló virágkorát éli az alföldi városban, ahova 2004 őszén Kásás Zoltán szegődött el vezetőedzőnek. Két éve adták át a település új fedett uszodáját, ahol a válogatott is megmutatta magát. Mindez azt eredményezte, hogy kétszer annyi pólóspalánta tapossa a vizet, mint korábban. Kétszáznál is több tagot számlál a helyi vízilabdaklub, mely évente ötmillió forint támogatást kap a várostól. Riválisaik ennek a többszöröséből gazdálkodnak. Ennek ellenére a bizakodóak az alföldiek: épp lánycsapatot szerveznek, s remélik, még jó ideig sikerül megtartaniuk a neves vezetőedzőt.
Egerben több mint hetvenéves hagyományt ápol a vízilabda, a mai utánpótlás korosztályban legalább százhúszan játszanak. A mostani bajnoki fordulót abban a kissé elaggott, itt-ott már-már életveszélyes Bárány uszodában tartották, melyet 1924-25-ben építettek. A tizenévesek jóformán minden szabad percüket itt töltik: már edzés előtt lejönnek dobálni, s ha úgy hozza a kedvük, utána is maradnak egy órácskát. A barokk város egyesülete jó kapcsolatokat ápol dél-afrikai, amerikai, új-zélandi pólóklubokkal, így a fiatalokat gyakran hívják külföldi edzőtáborozásra.
- Vidéken még nem érezhető az a profi szellem, ami a fővárosban. Mi nemcsak majdani élsportolókat, amolyan "kis Terminátorokat" nevelünk, de itt marasztaljuk a csupán mozogni vágyó gyerekeket is. Belőlük verbuválódik később a lelátók közönsége és a sportág támogatóinak köre - magyarázza Gyulavári Zoltán, a vendéglátók edzője. Noha elégedett a harmadik hellyel, reméli, egyszer sikerül megverniük a szegedieket, akikkel játszottak már egy-két szoros meccset.
- A vidék legjobbjai lettünk, s ez hízelgő - mondja Makó Gábor, a szegediek trénere. Ennél jobb eredményt csak öt éve produkáltak, amikor az akkori 13 évesekkel megnyerték e versengést. A Tisza-parti városban százhetven utánpótlás korú fiatal pólózik. Igencsak meghozta a kedvüket, hogy hazai pályán remek meccseket láthattak a nagyoktól, hiszen klubjuk OB I-es felnőtt vízilabdázói bronzérmesek lettek az idei bajnokságban, s ugyancsak minden vidéki gárdát maguk mögé utasítottak.
- Több támogatást érdemelne az utánpótlás nevelése - véli Wolf Péter, egykori negyvenszeres válogatott vízilabdázónk, a BVSC trénere. Már a fővárosi klubok is ragaszkodnak a szülők által befizetett tagdíjhoz, így azokat a gyerekeket sem tanácsolhatják el, akik keveset konyítanak e sportághoz. A vasutasok edzője attól tart, ha az állam nem áldoz többet a tehetséggondozásra, könnyen elveszíthetjük olimpiai elsőségünket. A szerbek például az utóbbi négy évben nem sajnálták a pénzt az utánpótlás korosztálytól. Kemény, tudatos munkával olyan csapatot neveltek az 1987-es születésű fiatalokból, akik mára sorra verik a világ legjobbjait.