Nem indult zökkenőmentesen az iskolatej program az új tanévben: kisebb településeken a szállítók nem akartak szerződést kötni az iskolafenntartókkal. A helyzet megoldódni látszik: az önkormányzatok is részt vállalnak az iskolatej fuvarozásában.
- Egy héttel az iskolakezdés előtt jelezte a Sole-Mizo, hogy megváltozott az üzletpolitikája, és nem szállít nekünk iskolatejet - mondja Csáki Béla, Fülöpjakab polgármestere. - Augusztus 24-én jelent meg a kérdést szabályozó FVM-rendelet, rendszerint ezután szerződünk. Az idén nem jelentkezett a szállító. Amikor felhívtuk, közölték, hogy nem kötnek szerződést; igaz, azt is mondták, hogy megpróbálják megoldani a helyzetet, és ez végül sikerült is.
Az iskolatej program 2004-ben, az uniós csatlakozással indult újra. Lényege, hogy némi uniós támogatással és magyar központi hozzájárulással, valamint intézményfenntartói kiegészítéssel az iskolások, óvodások, sőt, ahol erre igényt tartanak, akár a középiskolások is hozzájuthatnak napi legfeljebb két deci tejhez, kakaóhoz, esetleg sajthoz. A program azzal a kettős céllal működik az unió számos országában, hogy a gyerekek egészségesebben táplálkozzanak, másrészt a tejiparnak is jót tesz, ha, ugyan nem túl magas, de szavatolt áron nagyobb készletektől szabadulhat meg. Az agrártárca félévente rendeletben szabályozza, melyik település mekkora iskolatej-támogatásra jogosult a közösségi forrásokon túl, illetve hogy mekkora nettó árat kell számolni egy gyerek napi tejadagjára. Ez az összeg három éve nem emelkedett - mivel az ár termékkategóriánként változik, pontos összeget nem tudunk mondani, de nem állunk messze az igazságtól, ha nagy átlagban a kétdecis fejadagra harminc forintot számolunk.
Másik kérdés, hogy Fülöpjakab polgármestere azt sem érti, ők miért is a Sole-Mizóval álltak szerződésben, ha egyszer a cégnek akkora gond Szegedről hozzájuk elvinni a tejet. Tejüzem pedig van közelebb is. A Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal sajtófőnöke, Soproni Horváth Lajos szerint az iskolafenntartók szabadon választhattak, hogy mely cégtől vesznek iskolatejet; az Országos Élelmiszer-vizsgáló Intézet listáján szereplő, az Európai Unió által elfogadott tejüzemek jöhettek szóba. Az iskolatejjel kapcsolatos végrehajtási feladatokat az MVH intézi, de mindenki azzal szerződik, akivel akar.
Fülöpjakabon végül úgy oldódott meg a kérdés, hogy az önkormányzat felajánlotta: a falugondnoki kisbusszal naponta elhozzák az iskolatejet a szomszéd településről, odáig meg kiviszi a Sole-Mizo.
- Növekednek a költségeink - válaszolta kérdésünkre a tejipari cég vezérigazgatója, Tímár Imre. - Az idén már nem lesz változás, de megérett a helyzet az áremelésre. A fő gond mégis a szállítás, a kistelepülések ellátása: nem éri meg egy-egy kisebb iskolába naponta száz-kétszáz pohár tejet kiszállítani. Ez nagyon kis mennyiség, melyet jelentős fuvarköltség terhel.
- Megüzenték már a minisztériumnak, hogy magasabb árat szeretnének, egyeztettek erről szakmai körökben?
- Igen, az áremelésre vonatkozó igényünket még augusztus elején bejelentettük szakmai szervezetünknek, a Tej Terméktanácsnak, s képviselőink ott erről egy összefoglalót készítettek és juttattak el az FVM-hez.
A minisztériumtól Dékány András sajtófőnök küldött írásos választ. Szerinte a Tej Terméktanács kezdetben nem kifogásolta a nettó vételárat, csak a rendelet kihirdetése előtt jelezte, hogy azt esetleg néhány szállító kevesellni fogja. Ekkor azonban a rendelet tartalmát már nem lehetett módosítani. A minisztériumot informálisan megkereste ugyan néhány intézményfenntartó a nehézségek ügyében, de ilyesmi a korábbi években is előfordult, és minden esetben sikerült megoldani a problémát - áll az FVM válaszában.
Gondot elsősorban az okoz, hogy az előírások, illetve a kényelem szempontjai arra sarkallják a kistelepüléseket, szerződjenek inkább a nagyobb cégekkel. Ugyanakkor az iskolatej akcióban értékesített tej, illetve tejtermék nem nagy tétel. Ilyenformán egy kisebb vállalkozás azért sem érdekelt abban, hogy iskolatejet szállítson, mert nem biztos, hogy megvan hozzá a gépsora, másrészt ha meg is van, akkor neki is nagyobb logisztikai hátteret kellene kiépítenie.
A kényelmi szempontok közül két mozzanat érdemel figyelmet. Egyrészt, hogy a kétdecis dobozokba csomagolt tej nagyban megkönnyítené az élelmiszer kiosztását. Másrészt a gyerekek sokkal szívesebben isznak kakaót vagy egyéb tejterméket, mint tejet, ezért a sokféle cikket szállítani képes nagyvállalat megint csak előnyt élvez, meg tudja fogni a sűrű fillért is. Ugyanakkor most nyilvánvalóvá vált, hogy a szállító cégek az állami megrendelések közül főként az egy helyen, könnyen kiszolgálható igényeknek akarnak megfelelni. Ami vagy oda vezet, hogy a támogatás alapját képező iskolatej ára a következő rendeletben magasabb lesz, vagy pedig a kistelepülések elveszítik a rendeletben számukra biztosított előnyt, hiszen a szállítás költségeinek átvállalása valójában hozzájárulás.