![](https://zoe.mediaworks.hu/public/uploaded_pictures/17563991_auto_resized.jpg?ver1)
Nemzetek Ligája: Németország–Magyarország
nemzetisport.hu
![](https://zoe.mediaworks.hu/public/uploaded_pictures/17563991_auto_resized.jpg?ver1)
Léteznek „eredmények”, amelyek mellett nem lehet szó nélkül elmenni. Ilyen a magyar U18-as futballválogatott gibraltári eredménye: fiataljaink 2-2-es döntetlent értek el a harmincezer lakosú parányi ország ellen. Az ember csak ámul: meddig lehet süllyedni? Az olaszok az U17-es csapatunkat páholták el fél tucat góllal (0-6 volt az eredmény). Jó, hát Juventus, Internazionale, Milan – ez még elmegy.
No de Gibraltár… Nem is tudom, honnan szedtük elő ellenfélként, aki megtalálta őket, alighanem igencsak részletes világtérképen kutakodott. Pisont István szövetségi edző komolyra vette a figurát, alaposan értékelt: „A mezőnyben nyújtott játékkal elégedett lehetek” – mondta. Sírjunk vagy nevessünk?
Néhány éve volt egy U20-as válogatottunk, amelyik Alexandriában nagy örömet szerzett nekünk. Koman Vladimír, Gulácsi Péter, Németh Krisztián, s még néhány, máig az élvonalban futballozó tehetség alkotta azt a gárdát. Az edzőjüket – aki pedagógus, a fiatalokból alaposan felkészült szakember – úgy hívják: Sisa Tibor. (Egyiptomban aztán már Egervári Sándor aratta le a babérokat.) Szereti a gyerekeket, imádja a futballt, ludányhalászi házának ablakából éppen a focipályára látni. A tanári katedrát hagyta ott a futballért. Könyvtára arról is szól, hogyan neveljük klasszis focistává az ígéretes fiatalokat. Most felnőtt csapatnál edzősködik az NB II-ben. Tessenek mondani, miért? Huh, de sokszor hallottam a szöveget, hogy a legjobb edzőket az utánpótláshoz kell irányítani, s ott tisztességesen megfizetni őket, bla-bla-bla. Akkor most: hogy is van ez? Lehet, hogy nálunk nem, de Gibraltárban már tudják?
nemzetisport.hu
borsonline.hu
life.hu
magyarnemzet.hu
szoljon.hu
origo.hu
mindmegette.hu
vg.hu
nemzetisport.hu
origo.hu
borsonline.hu
origo.hu