Esetünk főszereplője este egy társasház előtt ment el, s hogy, hogy nem, elesett és combnyaktörést szenvedett.
Kihívta a mentőket, akik ellátták. Ezek után a társasháznál azzal jelentkezett, hogy ők okozták a balesetet, mert a hiányzó lábrácsot egy kiálló deszkával pótolták, ráadásul a kapualjban világítás sem volt, így a balesetveszélyes megoldást nem lehetett észrevenni. A sérült ezért egymillió forint kártérítést követelt.
A társasház természetesen nem akart fizetni, így perre vitték a dolgot. Az alperesek vitatták a kereset jogalapját, vagyis azt mondták, hogy a felperes kárát nem az ő jogsértő tevékenységük okozta.
Az általános kártérítési szabály a magyar jogban az, hogy aki másnak jogellenesen kárt okoz, köteles azt megtéríteni, de mentesülhet, ha bizonyítja, hogy úgy járt el, ahogyan az adott helyzetben általában elvárható. Ebben az esetben a szabály első felének a pontos jelentése az érdekes. Három lényeges feltételt tartalmaz: legyen kár, legyen jogellenes magatartás a másik oldalon, és a kettő között legyen okokozati összefüggés. Ha hozzávesszük az általános polgárjogi bizonyítási szabályokat – amiknek az a lényege, hogy mindegyik félnek azokat a tényeket kell bizonyítania, amelyek az ő javát szolgálják a perben –, akkor kiderül az is, hogy a fent említett három feltételt a károsultnak kell bizonyítania.
Vagyis a felperesnek kellett bizonyítania, hogy tényleg a ház előtt ment el éjszaka, és tényleg a lábrácsot helyettesítő kiálló lécben esett el. Ő hozott is szemtanúkat, akik azonban hamar ellentmondásba keveredtek, hogy pontosan mit is láttak. A felperes története a mentősökével sem klappolt egészen, sőt az egyik szembesítésből az a gyanú támadt a bíróságban, hogy nem is gyalog volt, hanem biciklivel. Ezért a keresetét a bíróság elutasította.
Így aztán a perben azt már nem is kellett vizsgálni, ami igazán érdekes lett volna: megalapozza-e az egymilliós kártérítést, ha a lábrács helyére deszkát kókányol a társasház, vagy hogy a kapualj nincs megvilágítva – tehát ezek a magatartások jogellenesek-e. A jogszabályok ugyanis tipikusan a járda tisztán tartását írják elő, ami elsősorban a hóeltakarításra és a csúszásmentesítésre vonatkozik. Annyi tanulsággal szolgál a dolog: ha ilyen baleset ér minket, akkor a bizonyításhoz általában szemtanúkra, de legalább a mentőknek a miénkkel egybecsengő tanúvallomására van szükség.