![](https://zoe.mediaworks.hu/public/uploaded_pictures/17564266_auto_resized.jpg?ver1)
Drámai különbséggel nyert a német válogatott, de még nincs veszve semmi
origo.hu
![](https://zoe.mediaworks.hu/public/uploaded_pictures/17564266_auto_resized.jpg?ver1)
Már Ihász Kálmán is a nagy öregek közé tartozik. Csendesen él, igaz, sosem vibrált körülötte nagyon a levegő. Mindig a Vasasban játszott, Angyalföldről húzta fel huszonhétszer a címeres mezt, Tokióban olimpiai bajnok lett, de magáénak mondhat egy Európa-bajnoki bronzérmet, két KK-győzelmet és négy bajnoki aranyat.
Kép: Tokió, 1964. október 23. Ihász tisztáz Lichtnegel elől a tokiói nyári olimpia labdarúgó döntőjében, melyen a magyar csapat 2:1 arányú győzelmet aratott Csehszlovákia felett. Háttal a földön (b-j) Orbán és Szentmihályi látható. MTI Fotó/ Külföldi Képszolgálat, Fotó: MTI Zrt. Fotószerkesztõség
– Nem kell rajta sokat gondolkodnom, hogy mi volt életem legnagyobb élménye - mondja Ihász Kálmán. - Jobbfedezetként Puskás Öcsit foghattam BEK-meccsen Madridban, a Real ellen. Egyszer előre merészkedtem, és éppen beadni készültem, amikor kíméletlenül felvágott. Persze rögtön felsegített, megölelt és megjegyezte: tudod, a mi szintünkön már nekem is védekeznem kell… Tüneményes ember volt. Egy nullára vezettünk, de a Real magyar származású menedzsere, Österreicher Emil előre lehűtött bennünket. Ne szomorkodjunk, mondta, itt úgyis csak a madridiak nyerhetnek, mert ha kell, a bíró is besegít. A Real persze sokkal jobb volt, kikaptunk magunktól is, de hamarosan az Inter ellen már megtanultuk, milyen előnyt élvez egy igazi nagycsapat. A svájci bíró gyalázatosan csalt Pesten, minden támadásunkba belefújt. A pályán elég ügyesek voltunk, de Európa nyugati fele valójában tudomást sem vett rólunk.
Illik felidézni az 1964-es tokiói olimpiát is, amelynek döntőjében 2:1-re legyőztük a csehszlovákokat.
– Lakat Karcsi bácsi, a kapitány azt mondta, ez a vidék válogatottja, de ha pesti is vagy, Kálmán, a stílusod idevágó. S igazán csak a pikantéria kedvéért: végül az egész csapatból hárman voltak vidékiek.
A futball mellett Ihász divatáruüzletet nyitott a feleségével, az a 16 négyzetméter tette ki az életüket. Eközben a labdarúgás szép lassan háttérbe szorult.
– Bár edzői vizsgám is van, a kispadhoz nem éreztem igazán elhivatottságot. Sportvezető viszont szívesen lettem volna, s egyedüli fájdalmam, hogy nem sikerült. Manapság viszont nemcsak a futballból, hanem az egész sportból hiányzik a korrektség.
A sport így is biztos pont az egykori sziklaszilárd szélsőhátvéd életében: a teniszdélutánok Pasaréten, meg legalább heti húsz hossz a Hélia uszodában. No és a társaság! Puskás Lajos, Tamás Gyula, Szentmihályi Antal, Gelei József, Tóth Bálint és Novák Dezső.
– Nagyon jólesik és elkel a Magyar Olimpai Bizottság segítsége, az ingyenes uszodabérlet, no és a bajnokoknak járó, havi 175 ezer forintos járadék. Nem is tudom, enélkül mi lenne. Éppen tegnap kaptam meg a nyugdíjamat: negyvenévnyi munka után 33 801 forint. Olimpiai bajnokként. Képzelje el, mennyit kapnék, ha Tokióban Bene Feri gólja után véletlenül kiegyenlítenek a csehszlovákok…
origo.hu
mindmegette.hu
origo.hu
hirtv.hu
kemma.hu
origo.hu
mindmegette.hu
origo.hu
nemzetisport.hu
origo.hu
origo.hu
origo.hu