![](https://zoe.mediaworks.hu/public/uploaded_pictures/17563991_auto_resized.jpg?ver1)
Nemzetek Ligája: Németország–Magyarország
nemzetisport.hu
![](https://zoe.mediaworks.hu/public/uploaded_pictures/17563991_auto_resized.jpg?ver1)
A testvéri kapcsolat építése, fejlődése és elmélyülése – ráadásul önállóságunk visszaszerzése – érdekében úgy döntöttünk: Boldó és Bencó közös birodalomba költöznek.
Kép:
Boldó nem lesz többet egyedül, végre megtanulhatnak együtt játszani. Belekóstolhatnak abba, milyen az, ha valakinek a testvére egyben a barátja is. Gondoltuk mindezt naivan, mintha egy négyéves és egy húszhónapos emberkét ugyanolyan morális elvek vezérelnének, hogy közös szobába kerüljenek, mint ahogyan azt a szülei elképzelik.
Boldó lelkes volt. Alig várta, hogy nekiálljunk a pakolásnak, s a nappaliból végre a hatalmas, de immár közös gyerekszobába kerüljön a vár, a többtucatnyi katona, és a cirka ötméternyi sínelem, a hozzávaló vonatokkal. Bencót, mint esetleges baleset- és konfliktusforrást, „eltávolítottuk”. Sétára küldtük a nagynénivel, aki gyakran időzik nálunk.
A feladat eleinte nem tűnt bonyolultnak. A két szoba (Boldó egykori gyerekszobája, és a nagyobb szoba, ahol Bencóval aludtunk), aminek berendezéseit ki kellett cserélni, alig négy méterre vannak egymástól. A „költözés” hatékonysága érdekében kidolgoztuk a menetrendet: egyik szoba ürít, oda behányjuk a másikból a szükséges darabokat, majd mindent a helyére tolunk, akasztunk, csavarozunk, kalapálunk, fúrunk-faragunk. A logisztikai nehézségek avval kezdődtek, hogy a franciaágy nem fért ki az ajtón. Ilyenkor a csavarhúzó mellé természetesen lelki nyugalomra is szükség van. Az ágy percek alatt széthullott darabjaira, de hogy az építés mennyivel nehezebb a rombolásnál, a szomszéd szobában hamarosan kiderült. Éjjeliszekrények és komódok: helycsere. Bencó ágya tol, Boldóé szétcsavaroz, polcok föl a falra, a drága nagyi egykori varrógépasztala át, kanapé tol, polcok, lámpák sutty, föl a falra, Mindeközben Boldó hihetetlen aktivitással hordja a játékait és a könyveit.
Rám is átragadt a lelkesedés, a káosz közepén ülve lapozgattam gyermekeimnek adományozott, egykori mesekönyveimet. S csak időnként ütötte meg a fülemet néhány mondat a szomszéd szobából: ”Boldó, ne vidd el a csavarhúzót, kell nekem is, nem bírom tartani az ágyat!”, „Kisfiam, ne öntsd ki az összes szöget!”, „Ne nyúlj a fúróhoz!” (itt már nem volt megszólítás, éreztem, hogy hamarosan vihar lesz). „Ne lépj a lábamra! S végül: menj át szépen anyádhoz!!!”
Csinosítgattuk a szobát, a lámpák és a képek felkerültek a falra, igazi gyerekbirodalmat varázsoltunk. Vigyorgó bohócok lógnak a plafonról, a szoba tele van kuckókkal, lett zenehallgató és olvasó sarok.
Bencó a változást hatalmas lelkesedéssel fogadta. Sajnos, nem csak a szoba hatott rá az újdonság erejével, hanem a játékok is, amelyek eddig Boldó külön szobájában „laktak”. Először a százdarabos kirakó dobozát ürítette a földre, aztán következtek az építőkockák, a kosarak a különböző játékokkal. Mindezt olyan gyorsasággal tette, hogy kövülten néztük. Boldó lecsillapítva, Bencó ismét „eltávolítva”, újabb rendrakás, majd vacsora, fürdés, mese, alvás.
A költözés estéjén lóg a belünk, kapkodunk a levegő után. Figyeljük, méregetjük a gyerekeinket. De ezek még este nyolckor is javában ugrándoznak rajtunk. Mindebből leszűrjük, elfáradásról szó sem lehet, egy ilyen kis pimpli költözés meg se kottyan nekik.
nemzetisport.hu
borsonline.hu
life.hu
magyarnemzet.hu
szoljon.hu
origo.hu
mindmegette.hu
vg.hu
nemzetisport.hu
origo.hu
borsonline.hu
origo.hu