Nemrégiben kénytelen voltam az általam gyűlölt zakót, nyakkendőt felölteni, mert egy gimnáziumi évzáróra invitáltak. Mivel a tanintézet arról híres, hogy a növendékekből maximális mértékben igyekeznek kihozni a kreativitást, a művészetek és a tömegkommunikáció iránti lappangó tehetséget, érdekes események tanúja lehettem.
Videobejátszást prezentáltak, melyben a gyerekek vizuális látásmódját tették próbára: mekkora a fantáziájuk, hogyan képesek megjeleníteni ötleteiket. Tudniillik a néhány perces etűdöket a forgatókönyv megírásától az utómunkálatokig a gyerekek maguk készítették amatőr kamerákkal.
Az első miniatűr címe az volt: Az alkohol öl! Gyerekeket lehetett látni a képeken, amint sörös- és borosüvegekkel közelítenek az iskolához. Be már nem érnek, mert a kapu előtti járdán összeesnek, és ölükben az üres italosüvegekkel hullahalmot képeznek. A pedellus egy köpennyel borítja le őket, melyre nagy betűkkel ráhímezték: az alkohol öl! A második dramolett címe: Pszichopata ellenőrök. A fantáziadús történet villamoson játszódik, ahol az utasokat kisdiákok, a három ellenőrt öregebbek játszszák. Miután a diákok egy része nem találja a bérletét vagy nincs jegye, tömegmészárlás kezdődik a járművön. Franciakulccsal ütik-verik a gyerekeket, sőt az egyik ellenőr a táskájából elektromos fúrót vesz elő, és véres lukat fúr a bliccelő agyába. Volt még Gyilkos maci című horror, de ezt már szeretteimmel nem bírtam végignézni.
Mikor az előcsarnokban próbáltunk magunkhoz térni, a minket meghívó baráti házaspár elsőéves csemetéje csillogó szemmel állt elénk, hisz az egyik miniatűr készítője volt. Én a dicséret helyett megkérdeztem, mi akar lenni, ha végez. Válasz: keres magának egy megfelelő országot, ahol kiteljesedhet, és nemcsak pénzt, de örömet is talál a munkájában. Ekkor megkérdeztem: és mégis mi akarsz lenni? Mire büszkén kivágta: hóhér!