Mindössze 38 év adatott meg neki, de röpke másfél évtized alatt a magyar irodalom legjelentősebb írónői sorába emelkedett.
Kaffka Margit 1880-ban, június 10-én az erdélyi Nagykárolyban született, ösztöndíjasként a szatmári irgalmas nővérek tanítóképző zárdájában tanult, majd 1902-ben a fővárosban tanári oklevelet szerzett. Miskolcon, később Budapesten polgári leányiskolában irodalmat és gazdaságtant tanított.
Alkotói pályája 1903-ban versekkel indult, a Nyugat állandó munkatársává vált. 1912-ben adta ki a századforduló nőtársadalmának életét bemutató Színek és évek című regényét. 1914-től csak az írással foglalkozott. A zárdában töltött időszakát megidéző Hangyaboly című műve 1917-ben jelent meg.
Egy évvel később tizenkét éves fiával együtt a spanyolnáthajárvány áldozatává vált.
Ady Endre „a nagyon nagy íróasszonynak” nevezte.