![](https://zoe.mediaworks.hu/public/uploaded_pictures/17563991_auto_resized.jpg?ver1)
Nemzetek Ligája: Németország–Magyarország
nemzetisport.hu
![](https://zoe.mediaworks.hu/public/uploaded_pictures/17563991_auto_resized.jpg?ver1)
Művelődéstörténetünk szereplői sorában számos különleges személyiség található, akiknek történeteit szenvedélyesen gyűjti Sal Endre újságíró. Kalauzolásával századfordulós históriákból csemegézünk összeállításunkban.
Fotó: Adam Molnar
Mi, magyarok címmel immár két könyvet jegyez Sal Endre, aki főként sportújságíróként tevékenykedett. Mindig is érdekelték a múltbéli történetek, kiváltképp a századelő időszaka ragadta magával. Talán mára furcsának tűnnek az akkori szokások, viseletek, reakciók, mindazonáltal az emberi lélek alapvető mozgatórugói, a szenvedély, a hűség, a hit és az ármány állandónak bizonyulnak. A szerző ezek köré csoportosította újabb kötetének 51 szenvedélyes történetét, melyek az 1900-as évek táján keletkeztek.
– Hosszú ideig kutattam a korszakot, hallani akartam a fotókon látható kávéházak utánozhatatlan hangzavarát, a kávéskanalak koccanásától kezdve a dámák felcsendülő kacajáig – árulja el a kolléga.
Perre vitt házassági ígéret
Amerikát és Budapestet is lázban tartotta 1934-ben egy pikáns per, amit a bécsi teátrum híres magyar színésznője, Aknay Vilma indított a dúsgazdag hollywoodi forgatókönyvíró, Vajda Ernő (Ernest Vajda) ellen. A sármos férfiről azt állította, hogy 256 szerelmes levelet kapott tőle, s rávette, hogy mondja fel a szerződését és menjen ki hozzá, ahol majd összeházasodnak. A „naiva” ki is utazott Los Angelesbe, ahol hűvös fogadtatásban volt része, mígnem a leendő férj megkérte, hogy térjen vissza Budapestre. Vilma kisasszony nem sokkal később megtudta az igazságot: Vajdának felesége van. A bíróságon azt mondta, idegileg összeomlott, szanatóriumban kellett kezelni, elapadtak a bevételei. A megaláztatás és az elmaradt frigy miatt 250 ezer dollárt követelt az írótól. Tanúja Fedák Sári drámakirálynő volt. A bíróság úgy döntött, hogy házasemberen nem lehet számon kérni a be nem tartott házassági ígéretet. És mivel Aknay jól ismerte a feleséget – amit a férfi egy hármójukat ábrázoló fotóval bizonyított –, a kártérítést elutasították. És jött a visszavágó! Vajda hamis tanúzás miatt pert indított a két magyar színésznő ellen, akik így vádlókból vádlottak lettek. Megpróbáltak elrejtőzni a hatóságok elől, ezért elfogatóparancsot adtak ki ellenük, végül feladták magukat és nem kellett börtönbe vonulniuk. Ennek örömére Aknay Vilma rágalmazási perbe kezdett. Vajda Ernő ügyvédjei ekkor már jobbnak látták, ha megegyeznek a művésznővel, 22 ezer dollárt fizettek neki. Aknay Vilma-Vajda Ernő-Fedák Sári.
– Tárgyi vonatkozása is van a hobbimnak: antik porceláncsészéket és korabeli újságokat gyűjtök. Valósággal beszippantott a múlt, a szélhámosoktól a grófokig egy-egy izgalmas életút megismeréséhez napokig képes vagyok bújni a háború előtti újságokat, önéletrajzi könyveket. Sokszor három-négy forrásból áll össze a történet, de levéltárakba is járok, ha szükségesnek érzem az adatok pontosítását.
Előfordult már, hogy olvastam valahol egy félmondatot, amiből aztán kitartó kutatással kikerekedett a teljes sztori. Hogy példát is mondjak: Jászai Mari még a naplójában sem ír arról, hogy saját testvére, Ignác merényletet próbált ellene elkövetni, de amikor a férfi pisztolyt rántott, a díva kilökte a szobájából. „Csortos Gyula közismert színművész szobát keres” – e hirdetés nyomán sikerült kiderítenem, hogy egyik legnagyobb formátumú komédiásunk élete utolsó éveit nyomorúságos körülmények között élte.
Kossuth olasz kezelőorvosa
Dr. Giuseppe Arnoux-Basso nemcsak kezelőorvosa, hanem barátja és bizalmasa is volt az idős Kossuth Lajosnak 33 évig tartó torinói száműzetésében. Arnoux-Basso 1887-ben, 47 évesen szegődött az akkor 85 esztendős Kossuth mellé. Sok időt töltöttek együtt, halála napján pedig reggeltől estig az ágyánál virrasztott. Az orvos Kossuth 1894-es pesti temetésén a gyászmenet elején vonult, és gondozottja iránti tiszteletből a magyar fővárosba költözött, ahol masszázs-gyógyintézetet nyitott, de megromlott egészségi állapota miatt nemsokára visszament Olaszországba. A doktor úr mindent megtett Kossuthért, amiért hálás is volt a magyar nemzet, idővel azonban elfeledkeztek róla. Egyedül élt, nem volt pénze gyógykezelésre, felőrlődtek az idegei. 1919-ben, 79 évesen, megkeseredve távozott az élők sorából. Dr. Arnoux-Basso, Kossuth háziorvosa. Forrás: Ellinger Ede fényképe után
Sal Endre számára nagy kincset jelentenek a korabeli újságok, köztük azon lapszámok, melyek címlapján azóta történelmi jelentőségűvé vált események olvashatók, például Sisi királyné meggyilkolása vagy Kossuth Lajos temetése. Egyik büszkesége a Pesti Hírlap 1848. március 17-i száma, melyben először jelent meg a Nemzeti dal, illetve a Mit kíván a magyar nemzet, avagy a 12 pont.
Gyakran lapozgatja a Vasárnapi Újság, a Tolnai Világlapja, a Színházi Élet és Az Est megsárgult oldalait is. Gyűjteményéből szervezett már vándorkiállítást, újságmúzeumát a legnagyobb közösségi portálon 155 ezren követik, honlapja pedig tavaly novemberben indult.
Megdézsmálta a múzeum kincseit Kováts László, a Magyar Nemzeti Múzeum segédőre hat éven át lopta a gyűjtemény felbecsülhetetlen értékű iratait. Pedig a férfit megbízhatónak ismerték, főleg az 1848/49-es forradalom anyagát rendezte és kutatta. Először 1903-ban csempészett ki kéziratot, s mivel nem leplezték le, vérszemet kapott. Végül 1909 augusztusában bukott le, amikor Svájcban nyaralt. Amíg ő pihent, a beépített embere az elcsent és értékesítendő szabadságharcos gyűjteményt felajánlotta egy antikváriumnak, melynek tulajdonosa bevitte az anyagot a Nemzeti Múzeumba ellenőrzésre, ekkor derült fény a bűncselekményre. Kováts hazafelé tartva vett egy újságot, melynek címlapján éppen az ő sztoriját olvashatta. Menekülőre fogta, meglógott az országból. Rövid időn belül egy pesti detektív már a nyomában volt, de sikerült leráznia. Beugrott egy kapualjba és pisztolyával főbe lőtte magát.
– Magam is elcsodálkozom rajta, hogy milyen tekintélyes honfitársaink névsora, akik öregbítették hazánk hírnevét, tulajdonképpen Hollywood is a magyaroknak köszönheti a létét – mélázik el a szerző.
– Ma alig ismeri őket valaki. Az utánunk jövő generációkat már más érdekli, a színészóriásainkról vagy a külföldön ünnepelt talentumainkról nem is hallottak. Jómagam elszántan és lelkesen próbálok ez ellen tenni, és szerencsére elegendő muníciót találok hozzá.
(A történeteket Sal Endre Mi, magyarok a századelőn című könyve alapján írtuk, amiért köszönettel tartozunk a Libri Kiadónak.)
nemzetisport.hu
borsonline.hu
life.hu
magyarnemzet.hu
szoljon.hu
origo.hu
mindmegette.hu
vg.hu
nemzetisport.hu
origo.hu
borsonline.hu
origo.hu